Mr. Blackwood?
Undskyld?
- Mr. Blackwood, ringede De? - Kom ned.
Det gør mig frygtelig ondt.
Jeg så ikke trinnene.
- De fik mig til det. - Jeg så ikke...
Hvis jeg skal se mit barn igen, er jeg nødt til at adlyde dem.
- Mr. Blackwood... - Du må forstå det.
Dyrebare tænder. Smukke tænder.
I bytte for min dreng.
Ja.
Jeg... har mere med, som I kan spise.
Ikke børnetænder, som I ønskede -
- men tag imod dem -
- i bytte for ham.
- Børnetænder. - Jeg kunne ikke gøre det bedre.
Og så mine egne. Se selv.
Mine egne. Kom nu.
- Giv mig min søn tilbage! - Din søn er hernede.
Min dreng?
Min dreng!
Tag min hånd!
Vi nærmer os T.F. Green-lufthavnen. Vend tilbage til Deres pladser.
Hun er landet.
- Hvad synes du? Er det i overkanten? - Nej, det er perfekt. Ligesom dig.
Der er min pige jo. Sally?
Nej, hvor er du blevet stor. Er du fyldt 17?
- Far, du ved, hvor gammel jeg er. - Ja. Jeg fjoller bare.
Kom.
Sally, det er Kim. Kim, Sally.
Hej, Sally. Hyggeligt at møde dig.
- Jeg elsker dig. - Tak.
Hvad med et billede? Har du dit kamera? Det er dejligt at se dig.
- Godmorgen, Rhode Island! - Er alt i orden?
Det er tåget, og der er en lille risiko for en byge.
Kan du lugte den friske luft? Det slår da L.A.s smog, ikke?
- Jeg må ringe til mor nu. - Bare tryk 1 og den grønne.
Hej, du har ringet til Joanne og den magiske Sally! Læg en besked.
L.C. har leveret gulvbrædderne. Hvis det regner, slår de sig.
Bare stil dem ind i garagen. Sally, hils på mr. Harris.
Hej med dig.
Kom og se huset.
Hvordan går det?
Hvornår tror du, I bliver færdige?
Flot, ikke?
- Her lugter underligt. - Så skulle du have lugtet det før.
Der lå mugne aviser overalt og døde duer og fugleklatter.
- Mange af dem. - Det er Jacobys kontor. Mr. Jacoby.
Hej, Michelle. Undskyld.
Det ved jeg ikke. Nu skal jeg se efter.
Fik du fotografierne?
Jeg er også glad for at tegne.
- Arbejder du her? - Nej, Sally. Jeg bor her.
Jeg er indretningsarkitekten. Ved du, hvad det er?
Ja, selvfølgelig.
Kan du se dyremalerierne og friserne?
De er af Emerson Blackwood, som engang boede her.
Han var en meget berømt dyremaler.
Sally, se lige her.
Vil du prøve?
Hvad har du der?
- Jeg har fundet den. - Det er min.
Det var min bedstemors. Da jeg var lille, gav min mor mig den.
- Min mor har givet min far mig. - Sally?
Vil du se dit værelse?
Hvad synes du?
Kim og jeg har virkelig knoklet for at få det klar. Se lige her.
Det er ret fint, ikke?
Det ser bedre ud om aftenen.
- Hvor længe skal jeg blive her? - Hvad har din mor sagt?
Hun sagde, jeg skulle på besøg. Men så pakkede hun alt mit tøj.
- Forklarede hun dig ikke noget? - Nej.
Din mor og jeg er bekymrede for dig. Hun tror, at du måske er ked af det -
- og hun... eller vi tænkte, at luftforandring -
- ville være godt for dig, og at du måske kunne bo hos Kim og mig -
- til vi er færdige med huset og får det solgt.
Så kunne vi flytte et andet sted hen og...
Sally? Luk nu op.
Luk mig nu ind.
Skal du giftes med hende?
Det er en sag mellem Kim og mig.
Mor sagde, du kun kan lide hende, fordi hun er ung.
Men hun er gammel.
Sally! Luk nu op.
Luk nu op, skat. Sally, lad os nu tale om det.
Jeg ved godt...
Jeg forstår dig godt. Du har haft en lang flyvetur og er i et nyt hus...
Jeg vil godt i seng nu.
Okay.
Husk nu at børste tænder.
Du ville være en elendig pokerspiller.
Du har strøget den skjorte i en halv time.
Jeg er virkelig ikke hendes kop te.
- Sådan er hun altså over for alle. - Hvad er det, hun tager?
- Adderall, tror jeg nok. - Tak skæbne!
Det er hendes mor i en nøddeskal. Den kvinde gav sine hunde piller.
Nå. Hvad med Jacoby?
- Han har ikke set de nye fotografier. - Han har haft dem i en uge.
- Ja, ja. Han kommer stadig på besøg. - Han skulle bare give os forsiden.
Spencer-restaureringen fik den for to år siden, og du har udrettet mirakler.
Vi har udrettet mirakler. Det er ikke kun mig.
Tak.
- Er de nye? - Ja.
Hvis vi får forsiden af Architectural Digest, skal vi ikke tage flere banklån.
- Ved du, hvad din datter sagde i dag? - Hvad?
Hun sagde, din kone har givet dig hende.
Børn siger alt muligt, de ikke mener.
Det gik totalt elendigt i dag. Jeg føler mig som den onde stedmor.
Den onde, meget gamle stedmor. Husk lige det med den gamle.
Det slog mig nemlig lige, at du ligner lidt af et oldtidslevn.
- Nå, så det gør jeg? - Ja.
- Og bamsen! Hvad tænkte jeg på? - Den er fin. Hun har den på værelset.
- På sengen? - Over den. Med en løkke om halsen.
Det er fint nok. Det er en sød gestus.
Sally!
- Hvad synes du? - Hvor er det flot.
- Har du set Sally? - Ja, på bænken.
Sally!
Du er ikke i sikkerhed heromme!
- Hvad foregår der? Er alt i orden? - Hold hende væk herommefra.
- Hvis hun ryger i, er fanden løs. - Jeg har ikke gjort noget.
Der er gamle brønde. Det er farligt for et barn.
Mr. Harris har ret. Du skal ikke være heromme.
- Jeg fandt en kælder. - Der er ikke nogen.
Rolig. Jeg skal nok tage hende.
Den er der! Lige der!
Der er en grund til, at huset hedder Fallen Mill.
Der lå en mølle, som sank ned i et hul.
- Derfor har husene her ikke kælder. - Det her har.
- Du må hellere lige se det her. - Det er farligt for et barn.
Træk den væk.
- Se! Jeg sagde jo, den var der! - Er det ikke utroligt?
Den er helt klart hul.
Jeg henter noget værktøj.
- Er du sikker på, du vil gøre det? - Ja da! Vi kan sagtens reparere det.
Gå hellere lidt tilbage.
Mr. Hirst, jeg...
Der er en dør herinde.
- Hvor har du lagt de gamle nøgler? - I din rodeskuffe på kontoret.
Se.
Hold da helt op! Vær nu forsigtig.
Hvordan fanden har vi overset den?
Det må være vinduet ud til haven.
Det er al hans maling og gamle farveblyanter. Det er fantastisk.
Alex, se lige her.
- Vidste du noget om kælderen? - Det her sted er ikke sikkert.
- Slet ikke for børn. - Fint nok. Jeg holder øje med hende.
- Blackwood må have arbejdet her. - Jeg har fundet en dør til.
- Se de her tegninger. - Det er vist en askegrav.
- Ja. Den er boltet fast. - De er fantastiske.
Okay. Kom så, Sally.
Kom.
Det må være som Tutankhamons grav for dig.
Derfor må vi ikke røre ved noget. Det må være en formue værd.
Hun kommer tilbage. Det gør de altid.
Ja, det gør de altid.
Jeg tror ikke, det er vigtigt, Alan.
Jeg skal have malerierne og møblerne tilbage inden middagsselskabet.
Det sagde du, du kunne.
Hvor længe har vi kendt hinanden? Jeg udsteder en efterdateret check.
Vent.
Der er du jo. Jeg tænkte, at vi måske kunne bage scones.
Jeg har lovet mrs. Underhill, at vi ikke roder for meget.
Nej. Det er fint nok.
Hvad har du der?
Min dukke. Og mine tegneting.
Der er vist kun os to, der skal bage i dag.
Hvem er I?
Hvordan ser I ud?
Kom ned. Så kan du se, hvordan der er hernede.
- Vent dog lige lidt. - De andre børn er hernede.
De er præcis ligesom dig.
Sally?
Hvad laver du hernede?
- Jeg hørte noget. - Det var nok rotter. Der er mad.
- Det var en stemme. - Så rigtig kloge rotter.
Nej! Hør selv.
Ingenting. Kom så, stump.
- Jeg glemte min taske. - Skynd dig.
Sally, nu!
- Vi kan få det her i morgen. - Hvad med den mørkebrune?
Den er meget varmere og koster det halve.
Er du ikke sulten? Sally?
Kan du ikke lide ris? Mrs. Underhill har lavet æbletærte til dessert.
Der er gluten i. Mor siger, det ødelægger min koncentration.
Hold nu op. Du elsker æbletærte. Koncentrationen tager vi i morgen.
- Mor siger ingen gluten. - Hvad fylder din mor dit hoved med?
- Hvad med noget kakao? - Jeg laver noget andet.
Spis op eller gå op på dit værelse.
Godnat, far.
- Hvad er der? - Virkede det på dig, da du var barn?
Hun tester os. Det gør børn. Hvem er det, der er hendes forældre?
- I hvert fald ikke mig. - Det var ikke sådan ment.
Du har ret. Jeg er ikke en af hendes forældre.
- Vi har talt om det. - Nej, du gav mig besked.
Jeg er vist ikke klar til at blive nogens mor.
Min egen barndom var for hård til, at jeg kan håndtere en andens.
Hjælp mig. Jeg ved godt, det passer skidt, men jeg har ikke noget valg.
Jeg kan ikke bare sende hende tilbage.
Det er heller ikke det, jeg beder dig om.
- Æbletærte. - Tak.
- Hallo. - Hej, Alex. Det er Joanne.
- Må jeg tale med Sally? - Nej. Hun sover. Vi er tre timer foran.
Hvorfor i alverden fortalte du hende ikke, at hun skulle bo her?
Vi snakkede om det. Jeg spurgte, om jeg skulle fortælle det.
Det var dig, der sagde, hun skulle herud.
Jeg elsker dig...
Talte du lige til mig?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig...
Jeg elsker dig.
- Lyset gør ondt. - Sluk lyset.
Jeg elsker dig.
Sluk lyset. Vi vil være venner med dig.
- Hvor er min dukke? - Hos os. Sallys dukke er hos os.
- Hvem er I? - Vi er dine venner.
Venner?
- Hvor? - Kom ned i kælderen.
Hvor er I?
Hvad er I for nogle?
Jeg har mad.
Lad mig se jer.
Jeg gør ikke noget. På ære.
Sally?
- Hvad laver du dernede? - Jeg leder efter min dukke.
- Efter hvad? - Jeg leder efter min dukke.
Kan du ikke tage Teddy i stedet?
Nej. Det er fint nok.
- Har du tabt en tand? - Det er ikke min. Jeg har fundet den.
Har du fundet den? Her i huset?
Ja.
- Må jeg ringe til mor nu? - Nej, hun sover nok.
Du skal ikke beholde den her. Det er ikke særlig hygiejnisk.
- Hvad med lyset? Skal jeg...? - Bare lad det stå tændt.
Fint nok. Nå, men sov godt.
Sally, vil du gøre mig en tjeneste?
Vil du prøve at blive venner med Kim?
- Ja. - Tak, stump.
- Kim, har du set min barberkniv? - Vi skal af sted om fem minutter.
- Ja. Har du set min barberkniv? - Tag min. Fem minutter.
Min kjole?
Jeg vil tale med dig nedenunder omgående.
- Hvordan kan du sprætte Kims tøj op? - Det var ikke mig.
- Jeg har ikke gjort noget. På ære. - Hold op med at lyve.
Det var modbydeligt gjort. Og farligt. Brugte du min barberkniv?
- Lad mig se dine hænder. - Det er min.
Hvor har du fundet den?
- Lad mig komme hjem. - Det kan du ikke komme!
Det er jeg ked af. Hun har aldrig før gjort sådan noget. Hun er vred.
- Det dér er ikke vrede. Det er frygt. - Vi må af sted. Mrs. Underhill...
Vi skal til møde i historisk selskab. Vi er tilbage i eftermiddag.
Sally, vi tager af sted. Gør, som mrs. Underhill siger.
Og tænk over, hvad du vil sige til Kim.
Sally.
Er I der?
Flænsede I Kims tøj?
Har I min fars barberkniv?
I må fortælle sandheden -
- hvis I vil være venner. Jeg bliver ikke vred.
Sally er ikke vred. De er vrede.
De vil ikke have dig.
Men det vil vi.
Kom herned, Sally.
Kom herned og leg.
I sagde, I var sultne. Kan I lide rosiner?
Kan I se? De er lækre.
Lækre. Ja.
Så lækre.
Har I gjort noget slemt?
I nødt til at svare, hvis I vil være venner.
Sally?
Hvad laver du hernede i mørket?
Talte du med nogen?
Er der nogen hernede hos dig?
Nej. Jeg er helt alene.
Der er ikke nogen her.
Smutter du ikke op og hjælper mrs. Underhill med frokosten?
Af sted med dig. Ja. Op ad trapperne! Så hurtigt du kan!
- Nej. - Du lovede det, dit gamle fæ.
- Du kan bare ikke holde mund. - Jeg lover. Jeg har ikke sagt noget.
Nej, skån mig!
Forsvind!
Jeg har været ude for en ulykke! Tilkald hjælp!
Du skal ikke kigge.
- Jeg kunne høre skrig. Lyde. - Så De noget?
Han sagde, jeg skulle gå ud. Der var bælgmørkt. Han må være snublet.
- Mr. Hirst, gudskelov! - Er De William Harris' arbejdsgiver?
- Der er sket en ulykke. - Er du okay? Hvor er Sally?
Jeg beklager. Hun så ham. Jeg nåede ikke at holde hende for øjnene.
- Hvor er hun? - Ude i haven. Undskyld!
Sally?
Hej.
Var du bange?
Vil du tale om det?
Dør mr. Harris?
Nej, Sally. Han bliver rask igen.
Må jeg vise dig noget?
Det er det, jeg bedst kan lide ved huset.
Blackwood elskede naturen.
Han importerede de her fisk fra Japan. Det har vi også gjort.
De hedder koikarper.
Man mener, de er magiske.
Grævlinger kan se dem i mudderet på bunden på grund af deres klare farver.
Det, der gør dem specielle -
- er også det, der gør dem sårbare.
De er nødt til at være stærke.
Det er du også, Sally.
Jeg har ikke rørt dit tøj.
Det har jeg altså ikke!
Jeg har ikke rørt det. Det har jeg ikke! Jeg har ikke rørt det. På ære.
Jeg er ligeglad med mit tøj.
Jeg kan ikke rigtig se det. 1804, vistnok.
Det er svært at se. Mønten er ret slidt.
Hun fandt den nok i Blackwoods arbejdsrum.
Hun skal ikke gå derned mere.
Jeg er bekymret for hende. Der er ikke sikkert.
- Det er Joanne. - Mor?
Skat, det er dig! Hvordan har du det?
- Må jeg komme hjem? - Vil du... Sashimien. Stuart!
- Her er ikke rart. - Hvad?
Bare rolig. Der er så smukt. Du skal bare vænne dig til det.
- Jamen der er koldt. - Hvad, skat?
Min seng er for stor. Og jeg er ved at blive syg.
Nej. Du skal lige vænne dig til det, men du bliver lykkelig der.
Det lover jeg. Du vænner dig til det.
Jeg må løbe. Mor må løbe. Vi ses snart. Hej.
Kim?
- Du må ikke gå. - Hvad er der galt?
Heller ikke, når jeg sover.
Og du må ikke slukke lyset.
Jeg er lige her.
Læg dig ned.
Kim?
Jeg elsker dig.
Far!
Far, hjælp!
Far!
Sally, hvad er der i vejen?
- De må ikke komme mere! - Hvem?
De små væsener. De bor i kælderen. De gav mig sølvdollaren.
De sagde, de ville være venner. Men de er modbydelige og lede.
- Du har bare haft mareridt. - Nej! Hold så op!
Det er okay.
Min bamse.
Se, hvad de har gjort ved min bamse.
Din far siger, kunst er dit yndlingsfag. Jeg ville ønske, jeg kunne tegne.
Det er let at tegne. De andre børn kan ikke tegne fødder og hænder.
Du siger "de andre". Føler du dig anderledes?
- Det spurgte lægen derhjemme om. - Hvad svarede du?
Lad os begynde med noget lettere. Hvad er din yndlingsfarve?
- Er det lilla? - Sort.
Hvad med de små væsener, du så? Hvad tror du, det er?
Alfer.
- Eller gnomer. - Men nogle uhyggelige nogle?
Ved de, hvad du hedder?
Taler de til dig?
Ja.
Hvad siger de?
- De vil lege med mig. - Er det det hele?
De siger, mine forældre ikke elsker mig.
- Må jeg godt gå nu? - Bare lige et par spørgsmål til, okay?
Den lille pige er virkelig bange og tror, hun ikke er ønsket.
Det er vist det, der udløser disse utrolige episoder.
Hun fortalte, at hun fandt en bakke fyldt med tænder i kaminen.
Hun fandt en tand, men det betyder ikke noget, vel?
Hun opbygger en detaljeret fantasi om rynker, kløer, hugtænder.
Hun har givet dem individuelle egenskaber i sin fantasiverden.
Det er det mest detaljerede, jeg er stødt på.
- Hvad gør vi? - Prøver noget stærkere medicin.
Jeg får en journal fra lægen i L.A. Ring til mit kontor og få en ny tid.
I mellemtiden får du noget, hun kan sove på.
Jeg kommer for sent. Ufatteligt.
Hvis vi ikke får lånet forlænget, får vi ikke det hele på plads i tide.
Vi har glemt invitationerne til historisk selskab.
Måske skal vi bare udsætte middagen.
Kim, det er Architectural Digest. Huset skal på forsiden.
Ellers redder jeg ikke min karriere, og vi får aldrig solgt huset.
- Hvad med det, der er sket? - Med Harris? Det var en ulykke.
- Jeg taler om Sally. - Det er fri fantasi!
- Det er virkeligt for hende. - Kom så!
Slap så af!
Jeg går. Det er hurtigere. Vi ses derhjemme.
Jeg ved ikke, hvor klar han er. Han er ret tungt bedøvet.
Mr. Harris, jeg ved godt, det er svært, men der er noget, jeg må forstå.
Jeg må vide, hvad Sally så, så jeg kan hjælpe hende.
Er hun kommet væk fra huset?
Nej.
Væk.
Hun skal væk derfra.
Hvorfor?
Hvorfor var rummet afspærret?
- Bedstefar. - Afspærrede din bedstefar det?
- Ja. - Hvorfor?
Efter...
Efter hvad?
Blackwood.
Hvad med Blackwood?
Plads 1134.
Kommunebiblioteket.
Få hende ud af huset.
Biblioteket lukker om 15 minutter.
Tak.
Undskyld.
- Kan jeg hjælpe? - Jeg leder efter bibliotekaren.
Plads 1134.
Emerson Blackwood, Specialsamlingen. Lige et øjeblik.
Denne vej.
Det er en evighed siden, nogen sidst har set dem. De er vidunderlige.
Jeg er designer. Jeg har arbejdet på Fallen Mill.
Du er heldig. Jeg synes, Blackwood var lige så god som Audubon.
- Har du fundet hans vægmaleri? - Et vægmaleri? Hvor?
I huset. Hvis du finder det, vil jeg gerne se det.
Hallo?
Det er faktisk ret ironisk -
- at en dedikeret realist, som insisterede på kun at tegne naturen -
- lavede disse sidst i livet...
Jeg har set alt af Blackwood, og jeg har aldrig set dem.
Familien har kun givet begrænset adgang. De bliver nok aldrig udgivet.
- Kan man få kopier? - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- "Rynker, kløer, tænder"? - Har du nogensinde læst Machen?
Arthur Machen. Waliser. Han troede på alfer -
- oldtidsvæsener fra dødsriget, som kom før mennesket.
Blackwood citerer ham hyppigt. Hør den her sætning.
"Et liv skal tages."
De måtte tage et menneskeliv, hver gang de kom frem, for at få ny kraft.
Mange af væsenerne levede af knogler, små børns tænder.
Så blev der indgået en våbenhvile, en slags pagt -
- mellem pave Sylvester 2. og de her oldtidsvæsener i år 999.
I bytte for mennesketænder lægger de sølvstykker under ens pude.
Godt...
Det her er det sidste kendte maleri af Emerson Blackwood...
... fra lige før han forsvandt og mistede sit barn.
- Sit barn? - Blackwoods eneste søn forsvandt.
Ikke længe efter forsvandt Blackwood selv sporløst.
Nej!
Nej...! Lad nu være!
Nej!
Sally, hvad er der galt? Sally, luk døren op!
Du godeste!
Gud være lovet, at du er hjemme! Jeg har lagt hende i seng.
Hun skreg som en besat.
Sally?
Kim!
- Hun er ikke hernede. - Jeg tror, hun er stukket af... igen.
Engang prøvede hun at gå helt til L.A. fra Boston.
Det er nok det, hun gør.
Jeg var inde og besøge Harris i dag.
Blackwood havde en søn. Vidste du det? Da han var otte, forsvandt han.
- Blackwood forsvandt få dage efter. - Hvorfor fortæller du mig det?
Meget af det, Blackwood skrev til sidst, minder om Sallys historie.
- Gnomer, væsener, det hele... - Sig ikke, at du tror på det.
Der skete noget grusomt i kælderen. Vi må langt væk fra det hus.
Jeg har investeret alt i det hus. Skal vi bare rejse vores vej?
Jeg ved godt, min datter har det svært, okay? Tak. Det ved vi alle sammen.
Men de omfatter ikke uhyrer i kælderen.
Der er hun.
Kom så, Sally. Sæt dig ind i bilen.
Sally, bare i aften. Så taler vi om det efter festen, okay?
Fire, tre, to og en.
Sådan.
Efter festen får jeg dig væk herfra. Uanset hvad. Det lover jeg.
- Sally! - Nej. Jeg tog den fra dem.
- Det går ikke! - Jeg er nødt til at kæmpe.
- Ikke tale om! - Kom nu!
Ingen tror på mig.
Sally, jeg stoler på dig -
- og du kan fortælle mig alt. Hvad som helst.
De kan ikke lide skarpt lys.
- De der væsener. - Kan de ikke?
Så har jeg en god idé.
- Mr. Jacoby, hvor godt, De kom. - Alex, bare kald mig Charles.
- Min hustru, Evelyn. - Kom indenfor.
Huset ser helt fantastisk ud.
De har gjort en fremragende indsats.
- Vi vil gerne have rundvisningen. - Det er jo netop meningen.
Hallen, naturligvis. Mahognien er fra Blackwoods leverandør i London.
De har eksisteret siden 1865.
Du kender Bill fra kulturarvsrådet. Rolig, Sally. Ikke alle vil fotograferes.
- Nå, Alex. Hvor er Kim? - Hun er vist stadigvæk ovenpå.
Gå ind i biblioteket og tag en drink. Så kommer jeg om lidt.
Kim, hvad foregår der?
Hendes tegninger ligner Blackwoods på en prik.
- Hun har kopieret dine fotografier. - Nej.
- Kim, hold nu op. Jacoby er her. - Alex, det er din datter!
- Det ved jeg godt. - Det er alvor!
At du fornægter det, betyder ikke, at det ikke er virkelighed.
Undskyld. Hvornår skal middagen serveres?
Om ti minutter. Kim, alle venter. Kom nu ned. Vi taler om det senere.
Nej.
- Jeg har beviser, far. Se! - Ikke nu. Kom så.
Velkommen, alle sammen.
Sid ned.
Jeg vil gerne sige et par ord til alle jer venner af Fallen Mill, store som små.
Tak, fordi I er kommet i aften. Det betyder meget for os.
Hele restaureringen er blevet foretaget efter de præcise forskrifter -
- med materialer, der blev brugt til at bygge det oprindelige hus.
Deriblandt måden, træet er samlet på, køkkenets udformning...
Selv lakeringen af træet. Kim og jeg er meget stolte af det -
- og jeg er sikker på, at I med jeres store ekspertise vil nyde detaljerne.
Kunsten på væggene, friserne og selv møblerne, I sidder på -
- er blevet omhyggeligt udvalgt, samlet eller restaureret -
- til virkelig at repræsentere kernen i Blackwood-samlingen.
Så tak til kulturarvsrådet for deres assistance og til historisk selskab...
... og selvfølgelig til vores æresgæst, Charles Jacoby.
Deres interesse for vores projekt er intet mindre end inspirerende. Så tak.
Og sidst... skål for selve huset.
Må dets nyrestaurerede liv blive langt og lykkeligt.
Det er vist ikke alle, der er vilde med aftenens menu.
Hvad vil I? Sig nu bare, hvad I vil have!
Vi vil have dig!
Far!
Sally?
- Far! - Sally?
- Far, de er herinde! - Luk døren op!
- Charles... - Hvad foregår der derinde?
Slip mig! Hold så op!
Sally... Se på mig. Sally, se på mig.
Billede... Jeg tog et billede.
- Vi må hellere sige tak for i aften. - Ja.
Så, så.
Alex, må jeg tale med dig?
Jeg aner ikke mine levende råd.
Jeg elsker min datter, Kim...
Og jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Vi må af sted, ikke?
- Jeg gør Sally klar. - Jeg henter bilen.
- Lægger du det her ind i bilen? - Ja.
Kim?
Hej.
Hvor skal vi hen?
Til et hotel i byen. Vi får dig væk herfra.
Alex?
Der sker ikke noget.
Et liv bliver taget.
Et liv skal tages.
Sally.
S-Sally!
Børnetænder!
Kim?
Far?
Kim?
Kim!
Vågn op!
Vågn nu op!
Vågn op, Kim.
Luk munden op... Sally.
Kim, hjælp mig!
Far! Nej!
Kim!
Kim, kom nu!
Sally?
Sally!
Kim!
Slip mig!
I må ikke tvinge mig derind! Kim! Hjælp mig!
Kim?
- Hjælp, Kim! - Jeg er her, Sally!
Nej!
Gå jeres vej!
Hold fast! Jeg har dig!
Hold dem på afstand. Brug lommelygten.
Nak ham!
Nej!
- Hold jer væk! - Slip mig!
Når jeg skærer rebet over, Sally, så løber du!
- Du løber! Er du med? - Hvad med dig?
- Nej! - Vær stærk.
Sally?
Sally, er du okay?
Alex?
Kim!
Far?
Far.
Tvangsauktion FREMVISNING EFTER AFTALE
Det er langt nok, Sally.
Jeg elsker dig, Kim.
De finder os. De finder os og gør os fortræd.
- Vi må kæmpe! - Nej, vi søger længere ned...
Og så venter vi.
- De glemmer os, og nye kommer til. - Hvornår?
Snart...
Vi har al den tid, vi skal bruge.
Al den tid, vi skal bruge.
Tekster: Lasse Schmidt Dansk Video Tekst